Legendy ostravské hromadné dopravy: Nákladní vůz "stovka"
Magazín PATRIOT a Dopravní podnik Ostrava připravili seriál, ve kterém postupně představí legendární vozy ostravské hromadné dopravy.
![](/images/article-preview/850x567/legendy.stovka.png)
V minulosti některé dopravní společnosti provozovaly po síti také nákladní dopravu. Většinou šlo o smluvní přepravu poštovních zásilek, potravinářských produktů nebo uhlí pro potřeby vlastní elektrárny a průmyslových podniků v okolí trati, výjimečně se jednalo o veřejnou nákladní dopravu, jako například na Ostravsku a v Jablonci.
Na území bývalého Československa však pouze v Brně, Ostravě a Košicích přecházely na tramvajové koleje nákladní vagóny z normální železniční sítě.
Rok výroby 1951
Zařazen do provozu 18. 1. 1952
Vyřazen z provozu 31. 1. 1972
V Ostravě dopravovaly od roku 1894 parní lokomotivy celovozové i kusové zásilky z nákladního nádraží Severní dráhy v Přívoze do stanice Moravská Ostrava-město a zajišťovaly obsluhu prvních vleček napojených na tramvajové tratě. Po elektrizaci vleček byly postupně v letech 1919 až 1922 parní lokomotivy nahrazeny elektrickými nákladními motorovými vozy.
Výkony nákladní dopravy dosáhly svého vrcholu v padesátých letech,kdy kromě poměrně husté sítě vleček ve vnitřním městě byly obsluhovány tratě do Klimkovic, Kyjovic-Budišovic, Hrabové a hlavně vlečky na stave-ništích nových sídlišť v Porubě, Zábřehu a Hrabůvce.
Jelikož původní čtyři elektrické motorové vozy číslo 100 až 103 (menší vůz číslo 104 byl od čtyřicátých let používán jako svařovací) uvedené do provozu v letech 1919 až 1929 již nestačily pokrývat zvýšené přepravní nároky, byly pro zdolání požadovaných výkonů vyrobeny v letech 1949 a 1951 v podstatě podle původní dokumentace další dva vozy číslo 105 a 106 a v roce 1954 dodána z plzeňské Škodovky elektrická lokomotiva továrního typu 16 E, která obdržela číslo 107.
Kostry obou motorových vozů vyrobila přívozská strojírna Akmos a kompletace včetně vybavení elektrickou výzbrojí proběhla v dílnách dopravního podniku. Šedě natřená vozidla připomínala svou konstrukcí železniční nákladní zakrytý vůz dopl-něný o představky se stanovišti řidiče.
Vedle železničního spřahovacího a narážecího ústrojí byla vybavena také tramvajovými spřáhly a tlakovou přímočinnou a samočinnou brzdou Škoda-Adamov. Vozy se v zimním období využívaly rovněž k sunutí šípových sněhových pluhů.
Po zastavení nákladní dopravy v roce 1972 byla „stošestka“ přidělena jako technologický vůz ke středisku vrchní stavby a od roku 1995 je vedena jako služební vůz ústředních dílen Martinov, kde se nadále využívá k posunu železničních vozů na podnikové vlečce.
Seriál čerpá z knihy Katalog historických vozidel Dopravního podniku Ostrava kolektivu autorů. Text vytvořili Jiří Boháček a Petr Mitáček, fotografie poskytla celá řada dárců, zaměstnanců a příznivců Dopravního podniku Ostrava.