Fotbalový glosář: Trocha krásy, hodně kopanců. I Baník už ví, jak se hraje o život
Omámeni báchorkami o vlastní kvalitě a velikosti dopadli baníkovci na samé dno ligové tabulky. Výkon odpovídající životní realitě podali až proti Jihlavě, a ejhle, vítězný výsledek se dostavil.
![](/images/article-preview/850x567/dsc-2691.jpg)
Páteční výhra 3:1 přišla díky jednoduchému a účelnému fotbalu, z kterého si méně otrlí fanoušci obvykle odnášejí domů těžké trauma, ale tentokrát to neplatilo tak docela.
Vždyť úvodní gól Milana Baroše a rozhodující trefa na 2:1 v podání Roberta Hrubého, to byly mistrovské příklady z lekcí zakončování. Tak je třeba s míčem pracovat, pokud to se vstřelením branky myslíte opravdu vážně. Opakovat, prosím!
Celkový obraz hry však měly na svědomí především taktické tahy kouče Bohumila Páníka, který pochopil, že dosavadní fotbalové machrování postrádá smysl. „Oba týmy věděly, že hrají o hodně a není čas na parádu,“ vysvětloval muž s visáží hloubavého profesora.
Na stoperu řízný Martin Šindelář, na levém kraji zálohy nebezpečně centrující levák Milan Jirásek, vedle Baroše na hrotu dlouhán Tomáš Poznar. To byly Páníkovy inovace, které Baníku zásadně pomohly.
Kromě toho se zdálo, že mužstvo, které bojovné srdce dosud jen předstíralo, bylo konečně připraveno na hřišti válčit. A jakmile bylo zle, tak i padnout. „Jsem rád, že to tak i bylo. Jen tohle je v naší situaci cesta,“ řekl kouč baníkovců, kteří v závěru přišli o zákeřně přišlápnutého kapitána.
Zkrátka nefňukat a vydržet. Baník totiž není na posledním místě náhodou a jen díky náhodě se z něj nezvedne. Bude to chtít ještě rozdat i zkousnout hodně kopanců, aby se záchranářská mise stala úspěšnou.
Po Jihlavě, která přece jen působila dosti bezzubě, přijde v tomto týdnu tvrdý dvojboj. Baníkovci vyzvou nejprve ve středu doma Plzeň a pak v sobotu pojedou do Zlína, kde před několika týdny současného kouče Baníku nahradil ten bývalý, Vlastimil Petržela.
„Snad to dopadne dobře pro oba týmy, ale víte, oni už mají šanci jen malinkou,“ připomenul klasicky po svém Petržela, že každý zápas začíná dávno předtím, než se poprvé kopne do míče. Šetřit municí? Kdepak, teď už se prostě musí střílet…
A jak se o velikonočním víkendu vedlo ostatním týmům z našeho kraje?
Brno vs. Karviná 0:0. Fanoušci Brna se mohli z výsledku leda zbláznit. Jaká je na světě spravedlnost, když soupeře totálně zmáčknete, trefíte třikrát brankovou konstrukci, ale na konci stejně rozdáte body? Naopak „Karviňáci“ si dál užívají jarní neporazitelnosti. Každý ubráněný bod sice zahřeje, ale zároveň je trochu stydno, že jste se opět jen vezli. „Víme, že to takhle nejde donekonečna. Je to už několikáté varování,“ upozornil kapitán Pavel Eismann.
Hradec Králové vs. Třinec 5:1. Vymlouvat se na to asi nelze, ale o Velikonocích holt vždycky někdo schytá pořádnou nadílku. Tentokrát to padlo na Třinec, který na jaře zatím marně hledá podzimní údernost. „Fanouškům se budeme muset hodně omlouvat,“ prohlásil trenér Jiří Neček, který na Velký pátek jistě očekával lepší představení. Naštěstí mu ještě zbývá jedenáct šancí pro spravení nálady.
Opava vs. Znojmo 3:0. Jediným týmem, který kráčí vstříc bodům i první lize kvalitou vlastní hry, je Opava. „Tentokrát to byla naše tvář,“ radoval se trenér Roman Skuhravý, jehož předchozí kritika zřejmě zabrala. Proti Znojmu už se opět dostavila obvyklá touha nastřílet soupeři co nejvíce gólů. Čtyři jarní zápasy, čtyři výhry, skóre 11:0. K tomu naposled víc než 5 tisíc lidí na tribunách. Ano, tak to má vypadat, když se o něco hraje.
Frýdek-Místek vs. Táborsko 1:0. Už se smiřovali s bodem, ale nakonec brali všechny tři. Pro svěřence Martina Pulpita to v sobotu byla jedna ze zásadních bitev. „Lipina“ je sice dál poslední, ale čtrnácté Vítkovice už má dosah. Navíc spoléhá na výhodu dvou dohrávek, které tabulku objektivně srovnají. A že o výhře rozhodl neznámý nováček Ismar Tandir, rodák z Frankturtu, který vlastní bosenský i americký pas? Jak je vidět, druhá liga nabídne ještě mnohá překvapení.
Vítkovice vs. Varnsdorf 1:0. Když trenér Ludevít Grmela v zimě žádal posílení mužstva o vytáhlého útočníka Libora Žondru, jistě tušil, v kterých zápasech se Vítkovicím bude výborně hodit. Jedním z takových byl nedělní duel proti Varnsdorfu, který sice měl o něco více ze hry, ale borce, který dovede mocně trknout do míče, ve svém středu postrádal. Vydřené body, dobré body, příště už to třeba bude i s nějakou tou parádou.