Fotbalový glosář: Kdy Baníku dojde, že Kučera byl velký omyl?
Tak dlouho hrají dobře, až jsou poslední. Baníkovcům se po čtrnácti kolech první ligy začínají otevírat oči, ale zatím jen velmi pomalu. Pád na dno tabulky stále ještě přičítají neproměněným šancím či chybějící kvalitě v kádru. Skutečné příčiny dál zůstávají v pozadí.
![](/images/article-preview/850x567/rrec2225-e1511125925392.jpg)
Baníkovské klepání na bránu fotbalového pekla začalo už během června. „Čas nás aktuálně nějak netlačí. Máme necelé tři týdny do začátku přípravy, kterou už pochopitelně nový trenér zahájí,“ prohlásil sportovní manažer Dušan Vrťo poté, co klub odvolal úspěšného kouče Vlastimila Petrželu.
Fanoušci to sice nechápali, ale šibeniční termín na sehnání ještě vyšší trenérské kvality se tenkrát nezdál jako zásadní překážka. Fakticky však byla sakra velká, protože Baníku se „povedlo“ přivést pouze Radima Kučeru. Jinak řečeno, třicet let zkušeností nahradil třemi roky druholigové praxe.
Jelikož fotbaloví čerti měli v létě špunty v uších, bylo třeba se jim hlasitě připomenout. „Když mi Milan napsal esemesku, že se rozhodl pro Baník, sedl jsem si a nalil si panáka dobrého rumu,“ prohlásil majitel Václav Brabec, když oznamoval návrat legendárního Milana Baroše.
Scházel už jen zasněný pohled do hvězd a idyla o světlé budoucnosti byla dokonána. Budeme to dělat malinko jinak, každý tak trochu po svém, ale co je hlavní, ten „protivný dědek“, který beztak postoupil jen s kupou štěstí, nám do toho konečně nebude kafrat. Ruku na to, a jdeme do boje!
Tak nějak se asi uvažovalo v kajutách posádky, která slavně svrhla kapitána, aby si uvolnila ruce pro své rejdy. Jasně, euforie z postupu mezi elitu a k tomu comeback „ostravského krále“, to všechno svádělo k frajeřinám, kterým bylo snadné podlehnout.
„Pokud někdy přijde na trénink, nevadí mi to. Můžeme si spolu popovídat, ale mám svoji filozofii,“ odmítal Kučera možnost konzultací s Petrželou, který měl přejít do role údajného poradce.
Ten chlap si dost věří, museli si pomyslet mnozí, když četli podobná vyjádření. Kolik práce se v druhé lize v Baníku udělalo a díky čemu bylo mužstvo schopné postoupit? To byly otázky, kterými se zřejmě nikdo nechtěl zabývat.
V kabině uznávaný „Vlasta“ uměl dát šanci a vést. Vzadu mu to zavřeli Petr Vašek s Tomášem Zápotočným, vepředu nechal vybláznit Carlose de Azeveda, zklidnil Tomáše Mičolu, a občas dal čuchnout mladým. Vypadalo to jako férovka.
Dnes Baník nemá ani Petrželu, ani Vaška se Zápotočným a už i kamarádská dvojice Kučera-Baroš, která měla být pilířem posunu vpřed, propadá beznaději. „Jsme prostě v prdeli,“ napsal „Bary“ titulky všem novinářům poté, co baníkovci v sobotu prohráli 1:2 v Liberci.
Je to špatný vzkaz na všechny strany. Radost z něj mohou mít jedině soupeři a tím nejbližším budou paradoxně „družební přátelé“ od pana Wolfa z Karviné. Ne, Baník není v prdeli. Podzim holt musí nějak dohrát, pokud možno alespoň s 11 body, a pak se k problémům postavit čelem.
Pro sportovní vzestup bude třeba zverbovat někoho, kdo je minimálně stejně dobrý nebo lepší, než byl Petržela. Ale pozor! Silná osobnost, která si srovná hráče podle schopností i zásluh, bude chtít garance, že management klubu ví, co dělá, a že bude mít trpělivost.
PS: Takoví kabrňáci na trhu práce jsou, jenom nemají rádi namyšlené frajery…
A jak se o víkendu hrálo jinde?
Karviná vs. Jablonec 2:1. Příklad nedělního zdaru Karviné potvrzuje, že v současné lize je většina soupeřů k poražení. Bohužel, domácím se to povedlo teprve potřetí v sezóně. Aura nového trenéra Lubomíra Vlka, zdá se, zapůsobila. „Vyválčili jsme tři body, ale zatím není co slavit. Už v sobotu hrajeme derby v Ostravě s Baníkem,“ nasměroval pozornost všech k derby klubů, které mají společné vedení i společné potíže. Přejme si, aby se aspoň jednomu z nich na konci podzimu dýchalo o něco volněji.
Opava vs. Hradec Králové 3:2. To byl zase mazec! Když do sestavy dáte jen dva ryzí obránce a během hry použijete pět útočníků tak, jako to dělá opavský trenér Roman Skuhravý, někdo vám body prostě vystřelit musí. Schopnost totálního válcování Opavané prokázali i proti Hradci Králové, který dvakrát vedl. Podzim tak dohráli ve velkém stylu. 42 vstřelených gólů je skoro dvojnásobek toho, na co se zmohli ostatní. 25 obdržených je ale moc na to, aby byla velká pohoda. Pořád je co zlepšovat.
Ústí nad Labem vs. Frýdek-Místek 0:1. Fotbalový pánbůh se slitoval a kýžené tři bodíky nadělil také „Lipině“, která je sice dál poslední, ale v závěrečném kole pod sebe může dostat Ústí nad Labem i Vítkovice. Boj o záchranu bude v této sezóně ještě hodně napínavý. „Klíčem k vítězství byl bojovný a kolektivní výkon celého mužstva,“ komentoval vítězný zápas trenér Josef Petřík. Snad jeho slova nevyšumí do ztracena. Vždyť druhou ligu v kraji potřebujeme a některým městům docela sluší.
Třinec vs. České Budějovice 1:1. „Byla to taková houba, po které nebylo jednoduché běhat,“ popsal trenér Třince Jiří Neček (ne)kvalitu trávníku, na kterém se v sobotu dopoledne střetly dva týmy ze špice tabulky. Houba sem, houba tam, fotbal se konal, šance byly a publikum v nevídaném počtu 1 577 přítomných, nakonec uznale tleskalo spravedlivé remíze. Takhle pokračujte dalších deset let a furt nás to bude bavit, mohli vzkázat mužstvu, které už si získalo respekt všech soupeřů.
Sokolov vs. Vítkovice 1:0. Po třech výhrách, které přinesl kouzelný „strýček Grmela“, teď musejí ve Vítkovicích skousnout třetí porážku v řadě. No nic, od zimy se začne zase od nuly a hlavně s pocitem, že je pořád o co hrát. Ostatně, asi takový byl cíl zpackaného podzimu. Nadějné je, že v jeho závěru už se dalo na druhou největší chloubu ostravského fotbalu se zaujetím dívat. Snad se při obvyklé proměnlivosti vítkovického kádru podaří zachovat alespoň částečnou stabilitu a zdravé základy.